Narozky tvojí holky. Mám nápad.
- Nepřeháněj. - Jsem jen tvůj spolubydla.
- A kolega. - Jo.
Jsme jako Rudla a Koumák. Nerozlučná dvojka.
Dostanu je.
Jo, fandy Společnosti mrtvých básníků.
- „Ó kapitáne, můj kapitáne!“ - Super.
Básníci mají marseilleský přízvuk.
Učitel ze Středomoří, před kterým umlknou cikády...
- i slunce... - Ne.
- Bez přízvuku. - Bez.
- Fajn, žádná Společnost mrtvých básníků. - Dík.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
NEMOŽNÝ PLÁN
ŠÍLENÝ PLÁN
ODVÁŽNÝ PLÁN
Překvapení!
Není to špatný, ale víc energie!
Philippe? Happy face.
Matthieu? Ne tak depresivně.
Charlotte? Víc surikaty.
Deset minut!
Proč tu jsme?
Prskáš, že kvůli ní nevídáš moje přátele. Máš příležitost.
- Nevykašleš se na mě? - Neboj.
Ahoj...
- Ahoj! - Máš super styl.
- Dík. - Super, že se nestydíš.
Ve tvém stavu.
Máš upnuté šaty a úplně se blyštíš.
Jo, jdu za Katarinu Wittovou, krasobruslařku.
Olympijská vítězka 1984 a 1988.
Osmdesátky! Téma večera.
Teda než ho někdo změnil, aniž by mi to řekl.
„Ulička hanby“ je lepší.
Mobily do misky, na fotky máme polaroid.
Vzhůru do 80. let!
- Jako fakt? - Ano!
Šampaňské pro krasavici Gaiu, vítej! Prosím.
- Osmdesátky! - Ulička hanby!
- V 80.! - Ulička hanby!
- Ne! - Na nás.
Kabáty si odložte tam, pojďte.
Antoine. „Jsem na cestě.“ To brzo!
Devět minut. Schovejte se!
Dělá si ze mě prdel.
Překonávám se, protože večeře s tvým tátou...
Sakra!
- Kurva! Ne! Otevřete! To jsem já! - Nezačínej zas.
Mám nápad, vyjdeme to znovu.
Schody dělaj hezkej zadek.
- Zpevníme ho. - Ne, mami!
Potřebuješ to, no tak!
- Hejbni! - „No tak...“
No tak, nevtipkuju.
Jinak tam budeme moc brzo na...
- Ale ne... - Neboj, mami, budu dělat jakoby nic.
- Promiň, zlatíčko... - Jdeme!
Otevřete!
Tři, dva, jedna...
Překvapení!
Ne!
Překvapení...
Páni...
- Jste blázni! - S dovolením, pustím hudbu.
- To jsem fakt nečekala. - Jo?
Vážně?
- Dej mi kabát, mobil do misky. - Jo! Dobře!
- Ohul to, Matte! - Jo!
Máš se?
Mám takovou radost!
Ahoj.
Dobrý večer.
Určitě máš pozvánku?
Baf!
- Všechno nejlepší! - Díky, tati.
Počkej.
Vyfotíme tě. Vydrž.
Tak, trochu blíž.
- Takhle? - Jo.
Pojďte všichni! Budeme se fotit!
- Foto! - Foto!
- Dobrý? - Jo!
Dobře, dobře!
- Tři, dva, jedna... - Waikiki!
Najdi na fotce Gaiu.
- Není vidět! - Jste fakt mrchy!
- Popojedem! - Paříme!
- Jsi v poho? - Vyhazovačku dělá ségra.
A tamten prcek...
je zrádce.
- A večerní škola? - Kde jsi byl?
- Venku. - Ty jsi pil!
- Roman, těší mě. - Lidi!
Těší mě.
Tahle teroristka je moje přítelkyně.
Ne žena, přítelkyně.
Protože nejsme svoji.
Byl jsem s kámošema a kouřil jsem jak tovární komín.
Nech toho už.
Všechno nejlepší!
Tady někdo pil...
Pořádně...
Jsem ráda, že jste přišli.
- Ahoj. Jsem Roman, těší mě. - Těší mě.
Byl to můj nápad ho pozvat,
kdyby vás napadlo uspořádat tajnou party,
což mě samozřejmě nenapadlo.
- Tak jsem si říkala... - Super.
- Aspoň se poznáme. Rozkošný! - Jo, ty jsi rozkošná.
To je tak hezký.
Už se máte rádi.
Matthieu šel tam?
- Jo. - Půjdu po stopách zrádce.
- Neblbni, je to Elsina oslava. - Chci ho zabít.
Pro jednou mysli na mě!
Antoine! Teď ne!
Jseš kretén.
Ale beru to.
Fajn...
- Počkej, co bereš? - Že jsme spolu.
Spolu? Jako my dva?
Jako srdíčka, páreček, láska, fuj?
- „Fuj“? Vážně? - Jo, je to past!
- Docela se k sobě hodíme, ne? - „Docela se k sobě hodíme...“
To legíny a conversky taky, ale můžu nosit i džíny. Chápeš?
- Nechápu. - Nevadí, když se budeš vídat s jinejma.
Neruším vás?
- Ne, řešili jsme hadry. - Výborně.
Operace odchod. Beru si gigola, ty Harryho Pottera.
- No, toho druhýho. Hned. - Dobře.
Takže ty taky učíš?
Dobrý postřeh. Prozradilo mě sako?
Je to klasik.
Učím latinu.
Na základce?
No...
Ukradnu ti ho, narozeninové tajemství.
- Dobře. - Pojď.
Nedáme si... pivo?
Veni, vidi, vici.
Latina...
Elsa se mi líbí. Nejde mi tu o peníze.
Poslouchej, chci ti věřit. Vážně.
V jiném světě bys mi přišel i fajn.
Objednaly jste mě, protože vám na ní záleží.
- Jo. - Fajn.
Nikdo jsme to nečekal. Ať se Elsa rozhodne sama!
Jenže ty jsi sexuální Frankenstein. Zelenooký zhmotnění lži.
Ani nejsi skutečnej.
Zničí ji to. Chápeš?
Hlavně, že vy dvě nemáte máslo na hlavě.
Taky budete v prdeli, jestli to Elsa zjistí.
Všichni jsme v prdeli, ale někteří víc.
Uvidíme.
Neříkám to jen proto, abych tě nasrala.
Chápu, že chceš mezi nás zapadnout.
Ale nikdy nebudeš jako my.
- Jsem učitel tance... - Jasně. Promiň.
Řekni jim, ať nešňupou v koupelně. Jsem nasraná.
- Jo. - Balíš ho, nebo pakuješ?
Kdo je ta mrcha s Mattem „co touží objevovat“?
To je sestřenka Cédrika. Pozval ji.
- Taky žije v Londýně. - Nemá převlek.
- Má. - Nemá.
- Kotě, nedržíš se tématu. - Drží!
- Téma je osmdesátky. Nedrží. - Teď jsou to osmdesátky?
Nedrží se tématu.
Teď se ho můžeš zbavit!
Hej! Takhle jsi před rozvodem netancoval.
Říkám to jen tak. Je mi to fuk.
Jak jinak.
Třicet.
Něco jsi musel pokazit.
- Nevím, co... - Co to žvaníš?
Která třicítka pořád bydlí u táty?
Takhle jí nepomáháš.
Tohle je její oslava, takže ji nech bejt.
Na zdraví!
Pracuju na NIV.
Myslíš na NIVD?
- Přesně. - Jasně.
Takže máš inženýra z kvantové fyziky a učíš latinu na základce?
- Není to frustrující? - Spíš hustý.
Učitelé se musejí umět přizpůsobit.
Podle mě je latina fakt hustá!
Miluju ji!
Na vaše!
To je super!
- To přehání! - Neřeš.
Tady ne.
Co je? Stydíš se za mě?
To vůbec, ale celý je to pro mě nový, víš?
Pro mě taky.
Na.
Něco pro tebe mám.
Dárek!
Páni! Čuně?
Slečna Čuně.
To je rozkošný.
Dárek máš uvnitř.
- To je hezký! Fleška! - Ne!
- Teda jo, ale dárek je v ní. - Aha.
Dělal jsem to sám, ale...
je to pro tebe.
Děkuju.
Nenechte se rušit!
Mami...
Tohle je Jules.
Výborně!
Podívej, zlato, co jsem ti vyrobila.
Překrásný dort.
Jen pro tebe!
Navíc jeden kousek má jenom 130 kalorií.
Po něm neztloustneš. Musíš se začít hlídat.
Mám pravdu?
Jak je, Jérôme?
Bavte se! Je to skvělý večírek.
Máš milou mámu.
Dobrý?
Jo, jen na tý fotce nejsem já.
Aha. A kdo?
Moje sestra Anaïs. Ta... lepší.
Chápu.
Víš co?
Tvoje máma je sice fajn, ale ten dort je hnusnej.
Hotovo. Podívej.
Tam se hodí víc.
A když dostaneme hlad, je tu pizza.
Ne?
S Cha a Milou máme takovou tradici:
dva druhy, tři holky, šest dílků.
Páni...
Já si dávám oba druhy.
Jsi překrásná.
Hrdličky!
Jste rozkošní!
Pět, čtyři, tři, dva, jedna...
Tadá.
Říkal jsem ti to.
Neuvěřitelný.
Můžu k vám?
- To asi není dobré pro dítě. - Vůbec ne.
Na.
Fajn...
Nějak vám to skřípe, ne?
Dost.
A jak to máte s Elsou?
Je to vážný?
Představila tě rodičům.
To by jen tak s někým neudělala.
- Ty umíš člověka vystresovat. - Kámo, sám mám stresu až až.
- Hrozně se tím užírám. - Nech to plavat.
Dostaň to ze sebe!
Já si jdu každou neděli v pět zaboxovat.
Pojď taky, jestli chceš.
Ticho, prosím!
Elso! Elsa nechť se dostaví do obýváku!
Jo... Milou!
- To je moc! - Jo.
Tvůj večírek, ne? Milou!
No nic...
Lhaly jsme ti. Složilo se nás dost, viď, Milou?
To teda!
Chtěli jsme ti dát něco od srdce, něco speciálního.
Něco pořádnýho.
Jste blázni!
Fakt blázni...
Kráva?
Díky tobě unikla jatkům. Seznam se s Caroline!
Jsi její kmotra! Úžasný, co?
Co?
Díky všem.
Díky záchranářům krav.
Už nikdy se na nic neskládám.
Dvanáct set éček! Sakra!
Caroline vydělává víc než já. To jí by si Milou měla vzít.
- Caroline! - Díky, kamarádi!
- Mám radost! - Musíš jí napsat.
- Myslíš? - Ne!
Je to kráva!
Tak jak?!
- Dobrý, zlato? - Výborný!
Kráva!
Aha, jasně...
S dovolením.
- Učíš na škole Jeanne d'Arc, jo? - Ano.
Nepřejmenovali ji nedávno?
Máš pravdu, síla zvyku.
Učíš v botách za 1 000 eur?
Dostal jsem je.
Na to jsem se neptal.
Umím nakupovat.
A tvůj kámoš v hnusnejch keckách za 800?
- Alespoň umí tancovat! - Měl by se krotit.
Neznáme se odněkud?
Myslím, že ne.
Kamaráde, ta holka na jedenácti hodinách.
Balí mě.
Vůbec ne.
Úplně hoří touhou.
Opatrně, nespal se.
To by stačilo.
Nech mě.
Co kdybych začala rodit?
Co?
Modlil bych se, aby to bylo víc v pohodě než ty.
Cože?
Komu píšeš?
Děkuju za pozvání.
Za tamto se omlouvám. Byl jsem... Přehnal jsem to.
Jsme si kvit.
Nikdy jsem nebyla sladká a rafinovaná.
Jako rafinovaný cukr.
Sakra, máš hroznej smysl pro humor!
Jsem rád, že tu jsem. Moc pro mě znamenáš.
- Co? - Moc pro mě znamenáš.
Jsem utahaná, půjdeme?
Zlato, je teprve jedenáct a má třicetiny.
- Ale slíbil jsi... - Jednou zapaříme, Gaio.
Jak chceš. Jdu domů.
Promiň, neklapne to.
- Díky. - Není zač.
Pro tebe.
Drobnost, ale třeba ti udělá radost.
Díky.
- Mám to otevřít? - Tos neměl. Jo.
- Můžu? - Jo.
Děkuju.
Víš co? Nemám tu co pohledávat.
Hodně štěstí, zdraví
Hodně štěstí, milá Elso
Hodně štěstí, zdraví
Kde je Jules?
Všechno nejlepší!
Foukej!
Ahoj, Elso.
Tuhle písničku jsem ti složil k narozeninám.
Snad se ti bude líbit. Snad.
Všechno nejlepší.
Jedete z práce, slečno?
Nebo teprve začínáte?
NECHCI NA TEBE NEMYSLET, KOUKÁM NA NETFLIX.
CO DĚLÁŠ?
- NENUDÍŠ MĚ. - SNAD SES NENUDIL.
- BYLO TO FAJN. - NEJSI MOC OPILÝ?
Vy homosexuálové byste měli být otevřenější.
Jdi do toho, Chantal.
Nabízím se ti.
Jako nová zkušenost.
Chápeš?
Chantal!
Kam jdeš?
- Můžeme být přátelé. - Dobře, ale drž hubu.
Podělíme se o Uber?
Omlouvám se.
Udělala jsem Else něco hrozného.